FOR 65 MILLIONER ÅR SIDEN
MILLIONER AF ÅR SENERE
DEN GODE DINOSAUR
Henrik, det er nu.
HviIket et af dem bevægede sig? - Det tiI venstre.
Nu er du far. - Du er mor.
Din IiIIe Iuskepeter. Hej, Liva.
Liva.
Hej, Birk.
Han har dine øjne.
Kom væk derfra, din IiIIe bandit.
Den her bIiver stor.
Hej, ArIo.
Kom bare ud.
Hvor er du fin.
Birk!
Det er KIotandbjerget. Og det her er vores gård.
Og vi skaI passe den sammen.
Hvad? - Fik dig!
Liva!
Fik dig igen! - Mor, jeg er færdig med at vande.
Godt arbejde, Liva. Birk, pas nu dine pIigter.
Hvad? - Tak, Birk.
Men jeg ...
Så er du kIar.
Må jeg ikke Iave noget andet, mor?
Af sted med dig. - Okay.
Hvem er det?
Åh, hej, UIrik.
Årh, sidder du fast, IiIIe ven?
Lad mig hjæIpe dig. Nu er du fri.
HaIIo, fIyt dig. Find din far og din ...
... mor.
FIoden skaI man være varsom med, ArIo.
Pas på. Hvad er der i vejen?
Far, Henriette er den værste i kIukkergården.
I går sagde du, det var FodIøse Fie.
Hun har kun én fod!
Du behøver ikke hoIde af dem, ArIo. Du skaI bare fodre dem.
Sådan.
Det viI forhindre det pokkers krapyI i at stjæIe vores mad.
Den her siIo er 100 % krapyI-sikker.
Sæt dit mærke på den, Henrik. Det har du fortjent.
Ja, gør det, far. Kom nu! - Ja!
Kun hvis jeres mor gør det først.
Hvis nogen har fortjent det, er det hende.
Satte du Iige dit mærke højere end mit?
Hvad? Nej. Det er bare den vinkeI, du ser det fra.
VinkIen?
Også mig. Så er det min tur! - Mig, mig, mig! Min tur!
RoIig nu. Så Iet er det ikke.
Man skaI gøre sig fortjent tiI det ved at gøre noget stort -
- for noget, der er større end en seIv.
En dag viI I aIIe sammen sætte et mærke, og det gIæder jeg mig tiI.
Sådan rydder man en mark. Godt gået, Birk.
Han skaI nok finde ud af det.
Kom så, Birk. Du har fortjent det.
FIot, min søn.
Sådan, Liva. Bare en IiIIe smuIe tiI.
Smukt. - Du har fortjent dit mærke, min skat.
ArIo!
Han skaI nok finde ud af det.
Okay, kIukkere, nu skaI I fodres.
ArIo. Kom her. - Birk! Hvad er der sket?
Jeg viIIe hjæIpe dig med dine pIigter, og så angreb de mig.
Det skaI nok gå. - Sig tiI mor, at jeg eIsker hende.
Jeg kan se et stærkt Iys.
Jeg henter hjæIp!
Du skuIIe have set dit ansigt. - Det burde jeg have vidst.
Du skaI aItid driIIe. - Mig?
Du gør dine pIigter forkert og ødeIægger det for os andre.
Du er en kæmpe kujon. - Birk!
Jeg er ikke en kujon, og jeg viI gøre mig fortjent tiI mit mærke.
Ligesom dig og Liva og aIIe andre.
Det kommer du også tiI, min skat. Du skaI bare have Iidt mere tid.
GIem det. Jeg viI aIIigeveI ikke have det dumme mærke.
Jeg har en ide.
ArIo. ArIo. Vågn op.
Kom med.
Hvor skaI vi hen? - Det får du at se.
Okay. Gå derud.
AIene? - Af sted med dig.
Far. Far.
RoIig nu. Træk vejret.
NogIe gange skaI man stå frygten igennem -
- for at kunne se skønheden.
Jeg har en ny opgave tiI dig i morgen. Hvis du aItså stadig viI have dit mærke.
Det krapyI ude fra viIdnisset kIatrer over hegnet og æder vores mad.
Jeg har fået nok af det.
Hvis det bIiver ved, har vi ikke nok tiI at kunne overIeve vinteren.
Derfor skaI du fange krapyIet.
Så kommer der et krapyI.
Og sådan her gør du en ende på det.
Når krapyIet er ordnet, -
- kan du sætte dit mærke på siIoen Iige ved siden af mit.
Jeg skaI nok ordne krapyIet, far. Det har ikke en chance.
Hvad Iaver du, dit kryb? Forsvind.
Passér gaden, bIad. Passér gaden.
Du er død, krapyI.
Okay. Du er fri nu.
Hvad Iaver du? Gå nu. FIygt!
HoId dig væk! Af sted!
ArIo!
Hvorfor Iod du det sIippe?
Den bed og angreb mig og skreg og ...
Du havde en opgave.
Du må overvinde din frygt, ArIo. EIIers overIever du ikke herude.
Kom så.
Nu fuIdfører vi din opgave.
Derude? - Over med dig.
Hvad hvis vi farer viId, far?
Så Iænge du kan finde fIoden, kan du finde hjem.
Hvad kan du se?
Spor?
Og de er ved at forsvinde. Vi skaI skynde os.
Vi mister færten.
ArIo, kom så!
Vent, far. - ArIo, hvad var det, jeg Iige sagde?
Det er okay.
Det er okay, ArIo. UndskyId.
Jeg viIIe bare gerne have, du skuIIe stå din frygt igennem.
Jeg ved, du har det i dig.
Men jeg er ikke Iigesom dig.
Du er som mig og mere tiI.
Vi har vist gået Iangt nok i dag.
Uvejret tager tiI. Lad os få dig hjem.
Kom så, ArIo.
Løb, ArIo!
Far!
Far! Far! Far!
Mor!
Hvis vi ikke får høsten i hus, inden den første sne faIder, -
- har vi ikke nok mad tiI vinteren.
Jeg ved, det er hårdt uden far, men jeg har brug for, du hjæIper mere tiI.
Bare roIig, mor. Jeg viI ikke Iade os suIte.
Du er en god søn.
Dig!
Du er ikke så Iidt fræk at komme her.
Det er din skyId!
Min far viIIe stadig være i Iive, hvis det ikke var for dig!
HjæIp!
Mor! Mor!
Mor!
Mor?
Mor!
Dig!
Jeg skuIIe have sIået dig ihjeI fra starten.
Det er din skyId aIt sammen. Kom her. Kom her.
Væk. Væk. Væk! Væk!
Ja, stik du heIIere af!
Hvor er jeg? Hvordan finder jeg hjem?
Så Iænge du kan finde fIoden, kan du finde hjem.
Dig igen?
Forsvind!
Jeg sagde, at du skuIIe ... hoIde ... dig fra mig.
Jeg viI stadig kIemme Iivet ud af dig.
Men kan du finde fIere bær tiI mig først?
Her. FIere af dem her. Du ved ...
Nej. Stop. Hvad Iaver du?
Vent. Kan du vise mig, hvor bærrene er?
Hvor skaI du hen?
Jeg vidste det. Nu dør jeg her, og det er din skyId.
Hvad Iaver du? Nej, nej, nej. Stop!
Nej! Stop!
Av! Av! Din IiIIe ... Kom tiIbage!
Bær!
Hvad er der med dig? De er Iige der. Skøre krapyI.
HaIIo.
HaIIo?
Vi har hoIdt øje med dig.
Vi troede, du viIIe dø, men det gjorde du så ikke.
Væsnet der beskyttede dig.
Hvorfor det? - Det ved jeg ikke.
Jeg er på vej hjem. Ved du, hvor Iangt der er tiI KIotandbjerget?
God ide. Vi viI have ham.
Hvorfor det?
Fordi det er så skræmmende at være her.
Han kan beskytte mig, Iigesom mine venner.
Det er SkuIe. Han beskytter mig imod nattens væsner.
Det her er ØdeIæggeren.
Hun beskytter mig imod myg.
Det her er Drømmeknuseren.
Han beskytter mig imod at have ureaIistiske måI.
Og det her er Debbie.
Ja. Vi har brug for ham.
Hvad hedder han?
Hvad han hedder? Det ved jeg ikke.
Det må jeg meditere over.
Jeg giver ham et navn, så han er min.
Dræber.
Udyr.
Morder.
Snavse!
BegraveIses-arrangør? - Baktusse!
Hæmorroide. - LiIIemand.
Frank! - Stinke!
GaIning! - Lugte.
VioIet. - Pig.
Skøre! - Tot!
Tot! Kom her, Tot. Kom her.
Han er bIevet givet et navn. I er tydeIigvis forbundne.
Godt for jer.
Væsnet viI beskytte dig på din vej tiI KIotandbjerget.
Tab ham ikke af syne.
Nej, nej. Du må ikke få ham, Debbie. Nej, nej, nej, Debbie!
Debbie, stop! Det Iigner dig sIet ikke!
Nej! Nej! Kom tiIbage! Debbie!
Hvor skaI du hen? Jeg skaI hjem.
Av!
Tot, prøv at se her.
Jeg savner ...
Jeg savner min famiIie.
FamiIie.
Det er mig.
Så er der Liva.
Og Birk.
Og mor.
Og ...
Og far.
FamiIie.
Du forstår det ikke. Det er okay.
Ja. Det er din famiIie.
Jeg savner ham.
Vi må heIIere stoppe.
Stop!
Kom så, ArIo.
Løb, ArIo!
Hvor er fIoden?
Jeg ved ikke, hvor fIoden er.
Nu kommer jeg aIdrig hjem.
HjæIp! HjæIp! HjæIp!
Er du såret, min ven? - Nej, der er ikke sket mig noget.
Godt. GudskeIov for det.
KoIdfront, Styrtregn, fortsæt med at Iede efter sårede.
Jeg skaI hjem. TiI KIotandbjerget.
KIotandbj... Nå, du mener bjergkæden med tre toppe.
Ja. - Der har jeg været, men hør, knægt.
Du er sIet ikke i nærheden af det. Men jeg kender vejen derhen.
Jeg hedder ArIo.
UndskyId. Sådan et navn havde jeg også engang.
Det var, før jeg begyndte at føIge uvejret.
Uvejret?
Stormen tog mig med sig. Jeg frygtede for mit Iiv, -
- men uvejret gav mig en oppebæring.
Og så var jeg ikke bange mere. - Mener du en åbenbaring?
Nej! En oppebæring. Okay?
Jeg var heIt nede. Er du med?
Og uvejret tog mig med sig højt op -
- og efterIod mig med en højere oppebæring.
Wow. - NemIig. Wow.
Det var da, uvejret gav mig mit nye navn. Hvad er det, vi siger?
Uvejret bibringer os aIt.
Du kan kaIde mig for TordenskraId.
TordenskraId. Kan du hjæIpe mig med at komme hjem?
Tja ... måske.
Men først skaI vi tjekke området.
Der er mange, som er iIde tiIredt efter sådan et uvejr.
TordenskraId! Jeg har fundet en! Herovre!
Vi kunne godt bruge din hjæIp, min ven.
Sådan! Hvor fedt!
Det er et krapyI. - Et befriet krapyI, takket være dig.
Jeg viI gerne Iige bruge et øjebIik på at takke uvejret for dette måItid.
Tro ikke, du kan få mig på gIatis.
Jeg har set orkanens øje!
Jeg har gIemt, hvad frygt er!
Jeg er ikke bange for noget som heIst. - Det sagde jeg heIIer ikke, du var.
Hej. Hvor skaI du hen, min ven? - Jeg ... Jeg skaI hjem.
Og jeg har sagt, vi nok skaI få dig hjem.
Du har dit eget krapyI, min ven.
Jeg kan Iugte det. Et af de saftige.
Hvor er det? - Han gemmer sig ved kIippestykket.
Uvejret bibringer os aIt. - Nej!
Tot! - Fang ham!
Vent nu Iidt. Du kan ikke skjuIe dig, din kujon.
Kom med det krapyI!
HjæIp! HjæIp!
HjæIp!
Er du okay, knægt? - Ja.
Jeg hader dem der. Løgnagtige grødbønder, der er efter en IiIIe dreng.
Nej, hvor er du nuttet.
Han kan godt Iide dig.
Tænk engang, Randi. SeIv med dit stinkefjæs.
Mads! Husk grænsen. Det her er min personIige bobIe.
Nej, det er ikke din bobIe. Det her er din bobIe.
Mads, kom ud af din søsters bobIe.
Du har ikke noget at gøre herude.
Nej, hr. Jeg prøver at finde hjem, men jeg ved ikke, hvor fIoden er.
Min mor har brug for mig.
Bare roIig, knægt. - Ved I, hvor fIoden er?
HviIken fIod? Der er et utaI af fIoder her på egnen.
Den ved KIotandbjerget. Det har tre toppe.
Det bjerg kender jeg ikke. - Vi er på vej sydpå tiI et vandhuI.
Tag med os. Måske kan nogen hjæIpe dig der.
Vi har ikke tid tiI at passe børn. Vi skaI indfange nogIe Ianghorn.
Min geniaIe bror mistede heIe vores hjord på én dag.
Jeg mistede dem ikke, Randi.
Hvor mange gange skaI jeg sige det? De gik bare fra mig.
Vi skaI stadig finde dem. Vi kan ikke hjæIpe dig, knægt.
Vent. Hvad hvis vi kan hjæIpe jer?
Tot kan snuse sig frem tiI aIt. Jeg har set det.
Han kan finde jeres Ianghorn. - HaIIo.
Kom så, Tot. Snus Iøs.
FIot, Tot!
Han har færten af noget.
DæIens.
Hvis du tager mig ved næsen, æder jeg din.
Han har fundet hjorden. - Vi har fundet dem!
Vent. Har Ianghorn fjer?
Kvægtyve.
Kvægtyve?
Vi skaI af sted.
Jeg kan ikke se nogen kvægtyve. - De er derude.
Nå, hvor Iangt er der tiI vandhuIIet?
Jeg har en opgave tiI dig. - Jeg er ikke god tiI opgaver.
HoId hovedet nede, og kant dig op på granitkIumpen.
Gå forbi hornhovederne, hvor du hujer og overrumpIer kvægtyvene.
Så tager vi benene på nakken og rundbarberer dem.
Hvad? - Bare gå op på kIippen der og skrig.
Men hvem er det, der er derude?
De kommer Iige efter dig. Rør dig ikke ud af fIækken.
Rør mig ikke? Hvad hvis de har kIøer og skarpe tænder?
Tænk ikke for meget over det.
HaIIøjsa.
Hvad Iaver du her, knægt? - Ikke noget.
Ikke noget? Nå. Hvad hedder du? - Ar-Ar-ArIo.
Nå, Ar-Ar-ArIo. Det ser ikke ud, som om du ikke Iaver noget.
Hvad ser det ud tiI, han Iaver, LaiIa?
Kom nu, Boje. Spørg mig. Spørg mig, hvad jeg tror, de Iaver.
PouI, nu kIapper du i!
Det ser ud tiI, han er på forbudt område.
Og hvad gør vi med den sIags? FortæI dem det, ErIing.
Vi dræber dem!
Nu har jeg dig!
Mads! Hjorden!
Hyp-hyp! Kom så! Hyp-hyp!
Pas på!
Ingen stjæIer vores Ianghorn. - Den, der finder dem, må behoIde dem.
Kom nu. Mor viI gerne Iege med dig.
Jeg ved, du er der. Jeg kan Iugte dig.
DæIens. Det var min yndIingstand.
Jeg viI eIske at gøre en ende på dig.
Kom. Vi skaI drive hjorden væk herfra.
Kom så af sted!
Du er bare så nuttet.
Dig og dit krapyI havde virkeIig mås i bukserne i dag.
Vi kunne godt bruge krapyIet. SkaI vi sIå en handeI af?
Du kan få min harmonika for ham. - Tak, men jeg viI ikke af med Tot.
Kom her, Tot. Kom.
Det må du seIv om.
Det er et godt et. Det viI give et godt ar.
Det er da ingenting. Prøv at se her. Jeg støder på 15 bandit-stegosaurer.
De var aIIe sammen større og sIemmere end mig.
Hvad skete der så? - Jeg var ved at vinde over dem.
Men så fik en af dem sin pighaIe i min fod og trak tiI.
Wow. - Jeg kan stadig ikke mærke mine tæer.
Og det er praktisk, når man sparker tiI så meget I...
Hun er misundeIig. - MisundeIig? Ha!
Engang var der en fIok Ianghorn, der bissede Iige imod mig, -
- men min haIe var i en aIvorIig kIemme.
Jeg var så død, så jeg tyggede den af.
Hvem gør det? Det er der ingen, der gør. Du er vanvittig!
Jeg er overrasket over, du ikke har et ar i ansigtet.
Bruno, hvordan fik du dit ar?
Den historie ved jeg ikke, om du kan kIare.
Jo da.
FortæI ham den, far. - Den er god.
Der var 40 grader i skyggen.
Jeg havde gået i fem dage uden at få en dråbe vand.
Og så så jeg det. Et skønt vandhuI.
Jeg bøjede mig ned for at drikke, men så angreb nogIe krokodiIIer mig.
En af dem bed mig i ansigtet. Jeg var så godt som ædt aIIerede, men ...
Jeg var ikke parat tiI at dø den dag.
Jeg bed en af krokodiIIerne over, bankede en med haIen, og den sidste ...
Den druknede jeg i mit eget bIod.
Wow. - Så for dæIen!
Se. Jeg får gåsehud hver gang.
Jeg eIsker den historie. Vis ham din souvenir.
Er det ikke for viIdt?
Må jeg røre den den her gang? - Nej.
I viIIe have hoIdt af min far.
Han var ikke bange for noget som heIst.
Jeg viI ikke være bange mere. - Hvem har sagt, jeg ikke er bange?
Du kæmpede mod en krokodiIIe. - Og jeg var bange.
Er man ikke bange, når en krokodiIIe bider en i ansigtet, -
- er man ikke i Iive. Hør her, knægt.
Man kan ikke sIippe for frygten. Den er Iigesom Moder Natur.
Man kan ikke overvinde eIIer fIygte fra hende, men man kan stå det igennem.
Man kan finde ud af, hviIket stof man er gjort af.
Den første sne.
Den kommer tidIigt i år.
Jeg må hjem tiI mor. - Vi får dig hen tiI det vandhuI.
En aftaIe er en aftaIe. Vi rider ud ved daggry.
Kom så!
Knægt, afskær dem vejen, før IanghornefIokken spIittes.
Der er det.
KIotandbjerget! Jeg er snart hjemme!
Vi skaI drive hjorden sydpå.
Skynd dig hjem tiI din mor, og Iad dig ikke stoppe af noget.
Tak. Jeg sætter pris på, I tog jer af mig!
Du skaI nok kIare dig. Du er en sej knægt.
Vi er så tæt på. Vi er der snart, Tot!
Vi skaI hjem.
Du viI eIske det, Tot.
Du får et varmt sted at sove Iige ved siden af mig.
Og aI den majs, du kan spise.
Der er masser af pIads at Iøbe rundt på.
Det bIiver jo også din gård.
Vi passer den sammen.
Jeg kan ikke.
Nej!
Tot!
Nej! Tot!
Far?
Er du i Iive? Jeg kan ikke fatte det. Det er dig.
Min ven! Tot!
Han hjaIp mig, og nu er han i fare.
Vi må tiIbage.
Stop, far!
Stop!
Far?
Du er her ikke.
Jeg er bange.
Men Tot har brug for mig.
Jeg bebrejdede ham for det, der skete dig, men det var ikke hans skyId.
Jeg er nødt tiI at hjæIpe ham.
For jeg eIsker ham.
Jeg vidste, du havde det i dig.
Du er som mig og mere tiI.
Løb af sted og hjæIp det krapyI.
Væk!
Nå da da. Se, hvem der har fået en oppebæring.
På ham.
Tot!
Uvejret bibringer os aIt.
Tot!
Nu er vi hjemme, Tot.
Henrik?
ArIo.
ArIo!